UNG MAND FRA PHILADELPHIA
Man siger, at en mands liv er summen af hans handlinger.
Men hans handlinger er ofte resultat af forfædrenes håb og drømme.
Og mit liv begyndte, før jeg blev født, en junieftermiddag i 1924.
Tænk, at min søn falder helt i trance over en pige.
- Du er uden for dit område, far. - Det er du også.
Var de vigtige mennesker kommet, hvis hun giftede sig med dig?
Enhver pige ville vælge William Lawrence III fra Rittenhouse Square.
Frem for Michael Flanagan fra South Philadelphia.
Ønsk hende tillykke og kom væk. Gør som en fornuftig irer: Drik dig fuld.
Tillykke, Kate.
Her, mr. Lawrence. Alt er arrangeret efter aftale med Deres mor.
Toget til New York afgår kl. 9. Der venter en bil ved stationen.
Og "Mauritania" sejler ved middagstid. Mangler De noget, så sig bare til.
- Tak. - Godnat.
- Er her ikke smukt? - Jo.
Den reception trak godt nok ud.
Hvorfor tage på hotel, når vi bor frem minutter herfra?
Din mor syntes, vi skulle være alene. Det var betænksomt af hende.
Min mor tænker på alt.
- Du har kun kysset mig én gang. - Undskyld.
En brudgom skal være nervøs, men det der er lige i overkanten.
Måske.
Skål.
Vi skal med et tidligt tog i morgen.
Du er smuk.
Jeg vil så gerne gøre dig lykkelig.
Jeg har gjort dig uret, Kate. Jeg kan ikke gøre dig lykkelig.
Min mor ønskede dette ægteskab. For at få en sønnesøn.
Og din mor ønskede Lawrence-navnet til dig.
Jeg kan ikke elske dig, Kate. Jeg kan ikke elske nogen.
- Kære Bill … - Hav ikke medlidenhed med mig.
Bill!
Åh gud.
MICHAEL FLANAGAN MURERMESTER
Logan!
Øjeblik.
Sådan.
- Kate? - Hvem er hun?
- Skrid. - Øjeblik.
- Jeg har ikke lyttet til dig. - Skrid.
Katie, hvad … - Åh, Mike.
Jeg måtte tale med dig. Du er den eneste, jeg …
- Hvad er der sket? - Rolig, Mary.
Nogen må have set hende. Hun kan ikke bare forsvinde.
Kate. Hvor har du været?
Klokken er 4 om morgenen. Vi har ledt efter dig hele natten.
- Du skræmte os halvt ihjel. - Ti stille.
- Hvad er der sket? - Jeg er bare vendt hjem.
Har du ikke hørt om Bill? Politiet ringede for flere timer siden.
Han kørte ved Lancaster Pike. Han kom ud for et uheld.
Han kørte meget stærkt. Han blev dræbt på stedet.
Kate, skat …
- Er han ikke smuk? - En dejlig, sund dreng.
Endelig en dreng i familien.
Mrs. Lawrence.
- Må jeg tale med Katherine alene? - Det er i orden.
- Sød dreng. - Anthony Judson Lawrence.
Nej, Kate. Jeg har ikke siddet med hænderne i skødet.
Min søns død måtte undersøges nærmere.
Det er ikke min sønnesøn. Jeg vil ikke skabe problemer.
Du skaber ingen problemer for mig.
For så får hele byen at vide, hvad der skete på det hotelværelse.
Du er ret udspekuleret. Meget vel.
Du kan få, hvad du vil, blot du opgiver Lawrence-navnet.
- Nej. - Så får du ikke en penny.
Min søn og jeg ønsker ikke dine penge.
Men navnet beholder vi.
Jeg har betalt for det.
- Du ville tale med mig, Mike? - Jeg mødte din bedstemor i kirken.
Det ved jeg. Tak, fordi du kom.
Jeg syntes ikke, jeg burde komme før.
Tak, Mike. Du bør nok heller ikke komme her igen.
Gift dig med mig, Katie. Jeg elsker dig.
Jeg kan aldrig gifte mig med dig.
- Hvorfor? - På grund af ham.
Er du bange for rygterne? Vi behøver jo ikke blive her.
- Vi kan flytte til en anden by. - Philadelphia er vores hjem.
- Hvordan vil du klare dig? - Jeg har fået et sekretærjob.
Lønnen er ikke så god, men jeg kan ikke tage hvad som helst.
Jeg må opretholde en vis social position for hans skyld.
Har du intet lært?
Vil du ødelægge tre liv på grund af det?
Du forstår det ikke. Min bedstemor kom hertil som tjenestepige.
I tre generationer har vi kæmpet os op.
- Det kan jeg ikke kaste bort. - Jeg kom uden noget.
Og jeg klarer mig bedre end min bedstefar.
Jeg bliver rig en dag og kan sørge for jer.
Om du så bliver millionær, kan du ikke åbne døre for ham.
- Ikke? - Ikke i Philadelphia.
Som Anthony Judson Lawrence, vil han få de rigtige kontakter.
Han vil indtage den plads i byen, der tilhører ham.
Okay. Så forsøg du at gøre ham til en Lawrence.
Men jeg holder mig ikke væk. Han er min søn.
Jeg vil holde øje med ham. Og jeg er ligeglad med navnet.
ANTHONY J. LAWRENCE '47 satte gang i Princetons debatpanel
Tony tilbringer sommerferien i Philadelphia
Universitetsledere hædret ved årets afslutning
- Lad den trille, Carson. - Okay, okay.
Flyt den ca. Tre meter.
MICHAEL FLANAGAN ENTREPRENØR
- Tony. - Godmorgen, mr. Flanagan.
- Hvordan går det? - Fint. Kom her.
- Har du set på det? - Ja.
Vi skal være færdige 1. September. Med udgravning og fundament.
- Kan I klare det? - Jeg må nok sparke lidt til dem.
- Der er bonus, hvis vi når det før. - Så er det en aftale.
Jeg må tilbage. Ed henter din daglige rapport.
- Hvordan har din mor det? - Fint. Hun arbejder for hårdt.
For hvilken komite?
Hun har 2-3 job. Jeg kan ikke holde styr på dem.
Hun er noget af en kvinde. Hils hende, hvis du husker det.
- Det gør jeg. - Vi ses.
Hvad venter du på, Carson?
- Jeg skulle have ild. - Fart på.
Okay, okay. Hvor har Flanagan fundet ham?
Et af hans sommermirakler?
- Hvad er problemet, Carson? - Ikke noget.
Jeg har ikke gået på college. Hvad er dit problem?
Jeg skal have den lastbil væk, så jeg kan få den næste ind.
Hvorfor sagde du ikke det?
Hvordan gør vi det her? Venligt eller uvenligt.
- Hvad laver du? - Fint, uvenligt.
Hvordan kan du overse en lastbil?
Hop lige på kofangeren, så jeg kan komme videre.
Ikke før jeg har beset skaden.
- Skaden er jo på min bil! - Rolig nu.
- Jeg havde forkørselsret! - Hvad?
Er du farveblind? Der var jo rødt!
- Der var grønt! - Så er det nok.
- Hvad skete der? - Tøsen kørte over for rødt.
Du skal ikke kalde mig en tøs. Fortæl din ven det.
Jeg tager ikke imod ordre fra dig.
- Bilen er mit ansvar. - Så flyt den.
- Jeg skal først bese skaden. - Okay.
Beklager, Carson. Tag ham med hen i skuret.
Hanley! Få den lastbil væk herfra.
- Det var ikke min skyld. - Jeg tror dig.
Start motoren, så kan vi måske skille dem ad.
Vi gør, hvad vi kan!
Bak, når jeg trykker ned.
- Hvad? - Bare bak langsomt.
Ikke pumpe. I bund med den. Den er druknet.
Du gør mig nervøs.
Kom her og hop på kofangeren, så skal jeg nok dytte i dit horn.
Jeg har is i bilen, der smelter.
Er du så tilfreds?
- Alle er ude efter dig. - Nogle dage bør man blive i sengen.
Nemlig.
Jeg håber ikke, du får flere problemer.
- Nå... - Nå...
Nå … Det var rart at møde dig, selvom det var kort.
Ja.
Ikke trykke … - Ikke pumpe.
Ikke pumpe. I bund med den.
Jeg forsøger at forstå dig, men hvis nogen nu så dig slås.
Du tror, at alle i Philadelphia interesserer sig for mig.
Det gør de. Vend dig om.
Hvis du så var 15. Men du burde vide, at dine handlinger har konsekvenser.
- Se konsekvensen af en lige venstre. - Det er ikke morsomt.
Det var jo det, jeg sagde.
- Er min jakke herinde? - Ja.
Jeg håber, du mister det job. Du burde ikke omgås de mennesker.
Det har vi diskuteret til døde. Hvor skal jeg ellers tjene penge?
Det var pænt af mr. Flanagan, men …
- Hvornår henter Chet dig? - 20.30. Vil du med?
Er Chets onkel ikke ven af familien Rankin?
- Jo, han går ud med stuepigen. - Vær nu alvorlig.
Mr. Rankin er i bestyrelsen i flere store selskaber.
- Bed Chet om at præsentere dig. - Mor, Chet er min ven.
- Ikke en kontakt. - Kan man ikke bede om en tjeneste?
Jo, men ikke af den type. Undskyld.
Du behøver ikke at bide af mig.
- Godaften. - Godaften.
- Er Tony hjemme? - Hej.
Goddag. Hvordan har mesteren det?
- Fint. Fik du ordnet det hele? - Undtagen Carsons hoved.
Jeg kommer nok til at købe en sølvplade til det.
- Du lyder stolt. - Jeg har også trænet med knægten.
Du burde være glad. Første gang jeg så ham på legepladsen …
Din interesse er beundringsværdig. Men min søn skal ikke være bokser.
En mand bør kunne forsvare sig selv. Vi lever i en ondskabsfuld verden.
Det er jeg klar over.
- Jeg går nu. - Vent, Tony.
- Skal du ud som bartender? - Han skal til bal i Cricket Club.
En af mine venner skal ofte bæres hjem.
- Der er nok at tale om med det øje. - Du vover ikke …
Hvis nogen spørger, siger jeg, det var en badmintonbold.
Jeg håber, du husker …
Jeg skal nok være høflig over for de gamle damer.
Jeg danser med bænkevarmerne og skaber en masse kontakter.
- Godnat. - Mor dig …
.. godt.
Du forsøger stadig, Kate.
- To dobbelte whisky. - Lav den ene om til en enkelt.
- Onkel Morton. - Nå, Chester.
- Jeg ser, du stadig drikker. - Blot en smule ginger ale.
- Godaften, Tony. - Godaften.
- I det mindste er du her da. - Jeg går da aldrig glip af et bal.
- Onkel Shippen spørger efter dig. - Er han her?
Er det her ikke for vildt til ham?
- Skulle det være morsomt? - Undskyld.
- Han er herovre. - Jeg kommer.
Ja, gør det. Før du bliver for fuld.
Dejlig fyr. Du har aldrig mødt den berømte genetiker, dr. Ship?
Han er min grandonkel. Ekspert i arv og miljø.
Hold dem her kolde. Kom.
Han forsøger at afdække, om marsvin er født sådan, eller om de lærer det.
- Goddag, dr. Ship. - Du ser godt ud, Chester.
Det skyldes min rene livsstil. Det er min slot, Tony Lawrence.
- Det er mig en fornøjelse. - Goddag, unge mand. Lawrence?
Anthony Judson Lawrence?
- Ja, sir. - Det nævnte Morton ikke.
Jeg var en ven af din farmor, mrs. DeWitt Lawrence.
- Hende husker du næppe. - Hun døde i Europa, da jeg var syv.
- Hun og min mor kunne ikke enes. - Det ses selv i den bedste familie.
Hvordan fandt I hinanden?
Fælles interesser. Tony er flittig, aktiv på universitetet.
- En gentleman. - Javel. Modsætninger mødes.
Jeg håber, vi ses igen, Anthony.
- Tilbringer du sommeren her? - Ja, Jeg arbejder.
Det burde du overveje, Chet.
Det er svært nok at stjæle mine egne penge fra onkel Morton.
Når du kan varetage dine egne interesser, ophører jeg som værge.
Vær ikke så hård ved de unge.
Løb ud og mor jer. Bring nu ikke skam over os, Chet.
Nu sårer du mig.
- Rart at møde dig, sir. - Tak.
Jeg vidste ikke, han havde din interesse.
Jeg var eksekutor af mrs. Lawrences testamente.
Dekanen mener, at Lawrence er lovende.
Virkelig? Så må vi se, hvordan han arter sig.
Interessant arvelighed. Meget interessant.
Som at krydse Sahara på en tør dag. Tilbage til oasen.
Carter Henry!
- Hvornår er du vendt hjem? - For et par uger siden.
- Skulle du ikke ringe? - Jeg er dårlig til tal.
Tony Lawrence, Joan Dickinson, og min fætter Carter Henry.
- Goddag. - Vær sød ved Carter.
Han har 20 millioner. Plus minus et par stykker.
Det er dig. "Ikke pumpe. I bund med den."
- Ja. - Hvad sker der?
- Mon damen nåede hjem med sin is? - Hvad taler I om?
Carter, skat. Jeg skylder den herre en tjeneste.
Han blev såret på grund af mig.
Så gør mig den tjeneste at danse med mig.
- Det gør ikke noget, vel? - Nej.
Se ikke på mig.
- Hvad sker der? - Jeg troede, han var genert.
Hvorfor har du det job, hvis du vil være advokat?
For at få større muskler? Der må være en grund.
- Giv mig en ledetråd. - Det begynder med D.
- Dåseskjul? - Nej.
Dinero. Jeg har brug for penge.
Jeg ville sige noget sjovt, men det lød som et ærligt svar.
Det bliver et slid. Endnu et år på Princeton. Og så tre års jura.
Og så skal jeg starte en praksis.
- Du har da planer. - Har du ikke det?
Nej, jeg er fuldkommen talentløs. Opdraget til at være en idiot.
Og jeg er god til det. De fleste af mine veninder er gift nu.
Til pæne, unge mænd. Forsigtige, kloge, unge mænd.
Men det betyder intet, hvem af dem de vælger.
Er de så ens?
Tilknappede kraver og tilknappede familier.
Der burde være mere i det.
Men det er der ikke. Ikke for mig.
Men jeg burde ikke brokke mig. Carter har fortjent bedre.
Carter? Ham med de 20 millioner?
- Er I to... - Nej, vi er ikke forlovet.
- Han har ikke friet. - Gør han det?
Det tror jeg.
- Så er du ude af cirkulation. - Bestemt ikke.
Når Carter kan give sig tid, kan jeg også. Han er væk hele sommeren.
Han skal lægge driften i en mine om.
Det lyder rart. Jeg bliver i byen.
- Så støder vi nok på hinanden. - Det kan dårligt undgås.
Må jeg ringe til dig?
- Vil du det? - Ja, Hvis du spiser hamburgere.
- Jeg kan bedre lide chili. - Så får vi ingen problemer.
Så lad os gå ind.
Du skal møde min far en dag. Han er advokat.
Dickinson? Mener du Gil … Fra Dickinson & Dawes?
Vil folk så ikke tro, jeg går ud med dig for at komme tæt på din far?
Modtagelig er han ikke.
En hamburger, en chili på vej.
Hvad vil du have råd om? Hvordan du siger farvel?
Jeg har ikke lyst til at sige farvel. Vi elsker jo hinanden.
Tony er fornuftig. Han kan intet tilbyde dig og beder dig ikke vente.
Han forsvinder ud af dit liv og må arbejde hårdt for at glemme dig.
Kan du ikke se det? Jeg kunne være en del af hans liv. Hjælpe ham.
Det bliver ikke let. Men jeg vil ikke gå glip af de år. De kan blive gode.
Helt sikkert.
Philadelphia har en særlig teknik. Jeg kan ødelægge det på ti måder.
- Din far kan nok finde på 100. - Far kan godt lide Tony.
Virkelig?
Måske er I tossede nok til at klare det. I har ret til at forsøge.
Vent ikke, Jo. Giv dem ikke chance for at påvirke dig.
Som de gjorde det mod mig for to år siden.
- Hvad mener du? - Tror du, jeg kan lide det her?
Vi var endda gift. I to hele dage.
Hendes familie tog ophævelsen pænt.
En del penge skiftede hænder.
Det gør mig ondt, Chet.
Sørg for, at jeg ikke får ondt af dig.
Gift dig med ham omgående. Tony kan ikke købes.
Men … - Tving ham til det.
- Hvordan? - På den måde kvinder altid gør.
- Åh, Tony. - Det her strider imod al fornuft.
- Jeg må gå. - Jeg ønsker ikke at være fornuftig.
Det gør jeg heller ikke.
Det er underligt.
Hver gang jeg gør noget forhastet, siger en stemme i mig:
"Det var ikke velovervejet."
Og jeg svarer: "Du har ret. Næste gang opfører jeg mig pænt."
Og bruger resten af livet på at tælle fra 1-10."
- Der er kun en rigtig beslutning. - Den bryder jeg mig ikke om.
- Kom. - Kan vi ikke blive her lidt?
Nej, vi kører til Maryland i aften og gifter os i morgen.
Jeg elsker dig meget højt. Du vil vel gifte dig med mig, ikke?
- Fortryder du det ikke? - Nej, aldrig.
Men jeg har kun 90 dollar derhjemme og 600 i banken.
Vi bliver fattige. Gør det noget?
Det gør så meget, at jeg allerede har en pakket taske i bilen.
I den er min dagbog, hvor jeg skrev navnene på vore første fire børn.
Fire? Så har vi ikke et øjeblik at spilde. Kom.
Jeg kommer straks.
Jeg elsker dig.
- Hvorfor er du stadig oppe, mor? - Jeg ventede på dig.
Godaften, Joan. Kom ind, begge to.
- Vi skal .. Er der sket noget? - Jeg har en overraskelse til jer.
Nå...
- Far. - Hej, Joan. Tony.
Godaften, sir.
Hvordan røbede jeg mig?
Når du pakker i hemmelighed, skal du ikke bede pigen stryge.
- Vi gifter os i aften, sir. - Det ventede jeg faktisk.
Jeg havde håbet, I kom til mig, før I tog beslutningen.
Mrs. Lawrence og jeg føler os gamle og tilsidesatte.
Undskyld, jeg burde nok …
- Har du noget imod at tale om det? - Nej, det har jeg ikke.
Men det ændrer ikke noget.
Hvis du kommer med geværet, er du tidligt på den.
Og vil du stoppe os, er det for sent.
- Så lad mig tale med Tony alene. - Hvorfor må jeg ikke blive?
- Datteren sendes som regel ud. - Det er okay.
- Kom med ud og få en kop kaffe. - Det virker nu meget gammeldags.
- Skal vi sætte os? - Ja.
Din mor kom med is og soda.
- Skal vi tage en drink? - Det lyder godt.
Jeg føler mig helt tør i halsen.
Bare rolig, det er ikke den type scene. Jeg vil gøre det kort.
Jeg ved, du er en god, ung mand. Din mor holder meget af Joan.
Vi vil jer kun det bedste. Du skal tilbage til Princeton i næste uge.
Har I lagt nogle endelige planer?
Nej, ikke endnu. Men andre par klarer den.
Og hvis to mennesker elsker hinanden
Normalt ville jeg være enig. Men du er ikke helt almindelig.
Det er Joan heller ikke. Jeg vil ikke kalde hende forkælet, -
- men jeg føjede hende meget, da hendes mor døde.
Hun forventer ikke, at jeg kan tilbyde hende det samme.
Hør nu her. Hun kan måske tilpasse sig …
Bo i en etværelses og tælle småpenge.
Jeg er mere bekymret for dig.
Du vil indse, at du er skyld i, at hun mangler de ting, hun er vant til.
Du vil være fristet til at gå på kompromis.
Så bringer du de ting i fare, der gør dig enestående.
Din selvtillid. Din stolthed. Og værst af alt …
Du ødelægger det, der fik Joan til at forelske sig i dig.
Så vidt kommer det aldrig. Jeg kan altid få arbejde i byggebranchen.
Og opgive juraen? Betyder den så lidt for dig? Det er ikke mit indtryk.
- Det er heller ikke mit ønske. - Eller Joans.
Men jeg gør det, hvis der ikke er anden udvej.
Men det er der måske. Du har ingen studievejleder endnu.
Ikke fordi du får svært ved at finde en.
Jeg har forhørt mig på universitetet. Og jeg var imponeret.
Jeg vil gerne være din vejleder.
Du bliver færdig i juni. Det perfekte tidspunkt for et bryllup.
Derefter kan du arbejde på kontoret, mens du læser jura.
Der kommer du i kontakt med nogle af landets bedste jurister.
Og får en løn, så du kan forsørge din kone.
Og når du består eksamen, går du ind i firmaet.
Jeg er sikker på, at du med tiden også kan blive partner.
- Har du ikke andet at sige? - Jeg forsøger bare at fatte det.
Det giver nye muligheder, ikke? Bare udsæt brylluppet til juni.
- Hvordan … - Men forstå mig ret.
Der vil ikke blive taget særlige hensyn, fordi du er min svigersøn.
Tværtimod. Du må vise, hvad du kan.
Jeg ønsker ikke særlige hensyn.
Jeg er ikke bange … - Godt.
Tilgiv mig. Jeg har et tidligt møde i morgen.
- Lad os kalde dem ind. - Okay.
- Tony. - Ja?
Joan bliver nok lidt mopset. Min datter vil altid have alt her og nu.
Lad mig være skurken i denne sag. Jeg forklarer detaljerne senere.
Så siger vi det. Skat?
Skål.
Jeg kan slet ikke samle mig. Din far har været vidunderlig.
- Det er sket noget skønt for mig. - For os.
Vi skal giftes, men først til juni.
- Juni? - Når jeg er færdig på Princeton.
- Så længe kan vi godt vente. - Hvorfor?
Fordi vi var ved at forhaste os. Det er mere praktisk på denne måde.
- Praktisk? - Ja.
Undskyld, jeg afbryder. Men jeg har et tidligt møde.
Kører du mig hjem? Jeg tog en taxa herover.
- Kan vi tale sammen et øjeblik? - Jeg forklarer det hele senere.
- Men far … - Hvorfor er du så oprørt?
Det skal nok gå.
Kom her.
Tak, Tony. Der er intet at bekymre sig om.
Bare en udsættelse til juni.
Godnat og tak for din samarbejdsvilje.
Godnat.
Du skal ikke være ked af det. Jeg påpegede bare et par problemer.
Jeg gik ind i det hus med en fyr, der ville giftes i aften.
Ti minutter senere har han ombestemt sig. Hvad sagde du?
Ikke noget. Jeg foreslog nogle ting.
- Tony tog selv beslutningen. - Beslutningen?
Han havde ingen vejleder. Han havde nok fundet en.
Men ikke en nær så betydningsfuld.
- Skal du være hans vejleder? - Ja.
Jeg lønner ham under uddannelsen og tilbyder ham senere et job.
Intet under at han var taknemmelig. Det var noget af en indrømmelse.
- Hvad skulle Tony gå ind på? - At vente. Give jer en tænkepause.
Unge ombestemmer sig nogle gange.
Hvis vi havde giftet os i aften, havde du så tilbudt ham det samme?
Et impulsivt øjeblik er én ting. Hvis han havde stået fast, så nej.
- Og det forstod Tony? - Det er jeg sikker på.
Javel.
- Hvis du har noget imod det … - Hvorfor skulle jeg have det?
Som Tony siger, er det mere praktisk.
Chet tog fejl. Du skulle blot gøre tilbuddet tiltrækkende nok.
Jeg forstår din skuffelse.
Du bliver ensom, mens han er på universitetet. Jeg har en idé.
Sally Treadwell sejler til Europa den 20.
- Tag med hende. - Det gør jeg måske.
Det gør jeg måske.
Hej, Tony. Rart at se dig. Hjemme på ferie?
Jeg kom i går aftes. Jeg vidste ikke, om du havde tid her til morgen.
Dig har jeg altid tid til. Sid ned.
Hvad kan jeg gøre for dig?
Jeg har ikke hørt fra Joan i to uger …
Jeg ville have ringet til dig. Tony, jeg …
Jeg siger det lige ud. Jeg fik det her for en halv time siden.
CARTER HENRY OG JEG GIFTEDE OS HER TIL MORGEN
GLÆDELIG JUL JOAN
Beklager, Tony.
Da Carter fandt ud af, at hun var rejst, fulgte han efter hende.
Det får ingen betydning for vores forhold.
Jeg håber stadig, du vil arbejde her.
Skal jeg præsentere dig for nogle fremtidige kolleger?
Nej, måske en anden dag.
Tony.
- Der står noget i den sorte bog. - Lad mig følge dig hjem.
- Hvordan er Zelda? - Har du set en pige med to hoveder?
- Nej, ring nu til hende. - Nej.
- Kom nu, Chet. - Tony.
To hoveder.
Så kan vi begge tale med hende. Hun behøver ikke tage en veninde med.
- Tony? - Goddag, Mrs. Lawrence?
- Det er Chet. - Har du set Tony?
Vi er sammen. Du skulle bare vide, at han ikke er alene.
- Er han okay? - Ikke ædru, men okay.
Jeg får ham hjem snarest muligt.
- Hej, Tony! - Hej.
Hej, Zelda, skat. Kommer du ikke herhen?
Tag dem begge to med. Tag du hende, så tager jeg hende her.
Undskyld, mrs. Lawrence. Han har det fint.
Chet, jeg … - Hallo, Chet.
Det er Mike Flanagan. Hvor er I?
Hvor er du sød, skat. Kom her.
Vent her. Jeg er straks tilbage.
Hej, onkel Mike.
Kom her. Tag en drink. Glædelig jul.
Alle bør være glade. Det er jo jul.
Hvorfor stak hun af og giftede sig?
Kom så, knægt. Lad os komme hjem.
- Er han okay? - Ja.
- Kan jeg gøre noget? - Du har vist gjort nok, Kate.
Værsgo. Har du stadig ondt af dig selv?
- Det ser nemlig sådan ud. - Ikke mere.
Da hun fik tid til at tænke, solgte hun sig selv for højeste bud.
Det må man lade Dickinson. Der tog han fusen på mig.
- Så stik ham en på tuden. - Og miste en god forbindelse?
- Jeg har lige lært spillets regler. - Det er til dels min skyld.
Det skal du ikke tage dig af, mor.
Kære Julemand. Jeg ønsker mig et tog og en spejderuniform.
Og en pose fuld af tricks. For Tony bliver en kløgtig dreng.
PENNSYLVANIA UNIVERSITET
JURASTUDIET BIDDLE BIBLIOTEKET
- Kan man ikke engang gå i fred? - Undskyld, Louis.
- Har du brug for hjælp? - Tak, Tony.
- Klodsede basketball-spillere. - Hvem forsøgte du at imponere?
Riordan & Gunn praktiserer næppe selskabsret.
Vil du høre en hemmelighed? Jeg går måske ikke til Riordan & Gunn.
- Hørt om Wharton, Biddle & Clayton? - Hvem har ikke det?
John Marshall Wharton vil skrive en bog.
Han bad dekanen anbefale en lovende, ung mand.
- Hvorfor valgte han så dig? - Det overraskede også mig.
Louis Donetti, andengenerationsitaliener.
Som jeg ser det, er du min konkurrent, men du har fået job.
Dickinson & Dawes er agtværdige, -
- men ikke på samme plan som Wharton, Biddle & Clayton.
Tillykke.
Får jeg jobbet, skal vi arbejde i samme bygning.
- Så giver jeg frokost en dag. - Er det ikke afgjort?
Jeg skal til samtale i morgen. Og ved du hvad?
Den heldige fyr skal tilbringe sommeren hos familien.
- Ønsk mig held og lykke. - Ja.
- Kender du John Marshall Wharton? - Nej, men jeg kender hans kone.
Vi sidder i de samme komiteer.
- Hvordan er hun? - Charmende og tiltrækkende.
Hvorfor?
Kom ind. Døren er åben.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Du må være … Øjeblik.
Får jeg ikke billederne dækket til, bliver de så støvede.
Tak. Det er et galehus her til morgen.
Hvor blev mine sko af? Nå pyt, nu skal du se.
Det er de papirer, mr. Wharton mangler. De er tunge.
Vil du aflevere det her i banken? Her er checken til værkstedet.
Bilnøgler. Giv dem til Whartons sekretær.
Og de her regninger … Det finder de ud af på kontoret.
Har jeg husket det hele? Jeg er så forvirret her til morgen.
- Jeg er også lidt forvirret. - Hvor blev mine sko nu af?
- De er her. - Tak.
Jeg har også noget til dig.
Listen over bidragsydere til symfonien.
Og programmet til ballet.
Er du ikke fra … - Nej.
- Du er mrs. Lawrences søn. - Ja, Tony Lawrence.
Det må du undskylde.
Jeg lægger lige det her.
Sig til mrs. Wharton, at hun bare kan ringe til min mor.
Det skal jeg sige, så snart hun har fået sko på,
- Er du … - Hvem troede du, jeg var?
Mrs. Whartons sekretær. Jeg har jo set mr. Whar …
Jeg mener … Faktisk er det min mors skyld.
Hun fortalte intet om dig. Jeg vidste ikke, at du var så ung.
- Det er … - Tak, jeg er smigret.
Så står vi lige.
Øjeblik, så ser jeg lige på det.
Undskyld rodet. Vi flytter på landet for sommeren.
- Du har mødt min mand. - Nej, ikke rigtigt.
Han holdt foredrag for de jurastuderende sidste år.
- Du læser jura? - Ja.
- Jeg bliver færdig til næste juni. - Interessant.
- Vil du have en kop te med? - Meget gerne.
- En kop til mr. Lawrence, Grace. - Så gerne.
- Sid ned. - Tak.
Min mand skal jo til at skrive en bog.
Virkelig?
Han havde en studerende til samtale i sidste uge.
Giv dem en god tur. De har brug for det.
- Var det ikke skønt? - Jo.
De er som små drenge, der har fået ferie.
Og du er som en lille pige. Der har fået ferie.
- Endelig. - Hvad?
Det er det første personlige, du har sagt i den tid, du har været her.
Advokater ligner hinanden. I tænker aldrig på andet end jura.
- Der kan du se. - Er I allerede tilbage?
- Vi har haft en skøn dag. - Det har jeg også.
Jeg har læst dine noter, Tony. De er smukt opstillet.
Det næste bliver … - Ikke nu.
Hvorfor tror du, jeg tog ham med ud at ride?
Han har siddet over bøgerne 16 timer i døgnet.
- Sådan ser det bare ud. - Du ser faktisk lidt træt ud.
Bliv ikke for længe. Der kommer gæster til middag.
Jeg skal … - Du slipper ikke.
En nydelig, ung mand er et plus for et middagsselskab.
Tak.
Du tror vel ikke, at jeg klager over arbejdet?
Nej, nej. Carol har ret. Jeg har været tankeløs.
Skal vi klæde om?
Tak. Det er så længe siden, jeg har danset, at jeg næsten har glemt det.
Det var en fryd at se på. Jeg har aldrig lært at danse rigtigt.
John, du danser smukt. Skal vi ikke tage en drink?
- Tony? - Ja tak.
- Martini? - Fint.
De første gæster. Det er nok Carter og Joan.
Carter Henry er en af de få, der tror, at kl. 20 betyder kl. 20.
Tony?
Undskyld. Tak.
- Undskyld mig. - Joan og Carter.
- Joan, kære. Goddag, Carter. - Carol.
- En drink? - Ja tak.
Sikke en smuk kjole.
Du har ikke mødt min assistent, Tony Lawrence.
- Jo da. Rart at se dig igen. - I lige måde.
Se, hvem der er her.
Din far har ikke nævnt, at Tony arbejdede for mr. Wharton.
Jeg har nok glemt at nævne det.
Undskyld mig.
- Carter. Martini? - Ja tak.
- Goddag. - Goddag, Tony. Du ser godt ud.
Du ser vidunderlig ud. Jeg håber, du er lykkelig.
- Det er jeg. Er du? - Ja, Meget.
Du klarer dig godt. Far var såret over at blive ladt i stikken.
- Jeg lod ham ikke i stikken. - Det betyder intet nu.
Ingen bebrejder dig, at du tog det bedste tilbud.
Det gør vi alle før eller siden, ikke?
Vil du have en drink?
Tag den bare. Jeg har ikke rørt den?
En drink?
Tony.
Tony?
Du er vanvittig.
Den tur ned ad gangen, var det længste, jeg nogensinde har gået.
Åh, Tony.
Tony, Tony.
- Jeg havde helt glemt det. - Glemt hvad?
Hvordan det føles at være sammen med en, der …
Tak, fordi du ikke lo af mig.
Lad os give hinanden noget at mindes.
- Det ønsker du ikke. - Jo.
Men jeg ønsker mere.
- Vær ikke grådig. - Jeg mener det.
Du går ned ad gangen og kan drive mig til vanvid resten af mit liv.
Men du har fået det, du ville.
Endnu en sommeraffære, men hvor efterlader det mig?
Okay. Jeg kan bare …
Hør nu her. Du er den type, jeg ikke kan udnytte og glemme.
Du er den type, Jeg vil have for resten af livet.
- Det er umuligt. - Hvorfor?
Fordi jeg er yngre end dig? Fordi folk vil sladre? Jeg er ligeglad.
Jeg kan give dig mere end det.
Lad dig skille, og gift dig med mig.
Det må du ikke sige. Det må du ikke sige.
Det kan jeg ikke. Det kan jeg ikke.
Jeg kan ikke begynde forfra.
Men tak, Tony.
Jeg går herfra med noget, der er bedre, end det jeg håbede at finde.
Noget vidunderligt.
Tak, Tony.
Godmorgen, mr. Lawrence.
- Er mr. Wharton ledig? - Han er på kontoret.
- Godmorgen, sir. - Godmorgen, Tony.
Se lige den her stak papirer. Et års arbejde.
- Mon det vil imponere nogen? - Ja, sir. Hvis de kan løfte den.
Du har ret. Og du har været en stor hjælp.
Jeg er klar over, at der har været visse undertoner i vores forhold.
Noget vi ikke ønsker at diskutere.
Du skal vide, at du har opført dig upåklageligt.
Blandt andet har du aldrig bedt om et job hos Wharton, Biddle & Clayton.
Jeg så det som en stor chance, uanset om jeg fik job eller ej.
Det har været en fornøjelse at arbejde for dig.
Du ved altid, hvad du skal sige.
Jeg må advare dig om, at man stiger langsomt i graderne.
Jeg kan ikke komme uden om firmaets politik.
Og det kan være irriterende for en ung advokat.
Det har jeg tænkt på. Jeg specialiserer mig i skatteret.
Det er et nyt område, så der er konkurrencen ikke så stor.
Interessant tankegang.
Dit kontor er klar i næste uge. Jeg håber, du får brug for det.
KOMMUNISTERNE INVADERER SYDKOREA
- Tak, korporal. - Det var så lidt, løjtnant.
- Er der en fyr ved navn Gwynn her? - Det ved jeg ikke.
- Er der en ved navn Gwynn her? - Ja, derovre.
Hej, det er mig, Tony.
- Hej. - Hvordan går det?
Fint.
Jeg vidste ikke, du var her. Der blev ringet.
Det bad jeg dem om. Jeg tænkte, du kunne skaffe mig et skrivebordsjob.
Selvfølgelig. Hvis du gider spilde dit liv på at skrive på maskine.
Du vil passe godt ind. Ingen af de andre kan stave.
Hvis du giver mig din sorte bog, kan jeg få Zelda til at trøste dig.
- En menigs privilegium. - Jeg er konstabel, dit fjols.
- Undskyld? - Sir.
Jeg hørte … Hvordan har armen det?
Vi er sådan set gået hver til sit.
De gik med den for lidt siden.
Det ville være et morsomt syn.
Zelda med de to hoveder og en enarmet fulderik.
Det er det værste. Det var min drikkearm.
Vi mødes åbenbart i Korea. Carter er her også et sted.
Carter? Hvorfor? Han kunne let være sluppet.
- Det ville han måske ikke. - Hvorfor?
Jeg fik et brev fra Joan. Måske lægger jeg for meget i det.
- Må jeg få et hiv? - Selvfølgelig.
- Er du klar? - Ja.
- Vil du have noget før turen? - Jeg sover halvt allerede.
Skynd dig at blive færdig her og komme hjem.
- Der er intet, jeg hellere vil. - Jeg mener det.
De slår kløerne i mig igen.
- Jeg får brug for en ven. - Jeg kommer. Det lover jeg.
Pas nu på dig selv.
- I lige måde. - Det skal jeg nok.
Godt.
- Tony! - Tony!
- Hvorfor tuder du? - Jeg er bare så glad.
Sådan har hun været, siden telegrammet kom.
Alle spørger til dig. Der var en artikel i avisen.
Jeg stak journalisten en kasse whisky.
Giv mig billetten, så henter jeg bagagen.
- Har du hørt fra Chet? - Han ringede, da han blev udskrevet.
Men det er flere måneder siden. Ingen ved rigtig, hvor han er.
Det skal jeg nok, Nancy.
Undskyld mig.
- Goddag, Joan. - Goddag, Tony.
- Jeg læste, at du kom hjem. - Skal du ud at rejse?
- Jeg skal til Montevideo. - Det er langt fra Maryland.
Mrs. Henry, Her er billet og pas.
Så er alt vist i orden. Kontoret i Montevideo får dig indkvarteret.
Og der vil være nogen til at møde dig, hvis du mangler noget.
- Tak. - Tak.
Er Carter ikke kommet hjem endnu?
Carter blev dræbt for en måned siden.
Det gør mig ondt. Virkelig. Jeg kunne godt lide ham.
Det kunne jeg også.
- Bliver du længe væk? - Det ved jeg ikke endnu, Tony.
- Det var dejligt at se dig igen. - Ja, i lige måde.
United Airlines flight 718 afgår fra gate 22.
Alle bedes gå om bord.
- Er vi klar? - Bilen venter.
- Hvad så? Skal du slappe lidt af? - Nej, jeg skal på arbejde.
Jeg starter hos Wharton, Biddle & Clayton, mens jeg er en helt.
ADVOKATKONTOR WHARTON BIDDLE & CLAYTON
MEDARBEJDERE ANTHONY J. LAWRENCE
8. Etage. På vej ned.
Undskyld.
- Glædelig jul, mr. Lawrence. - I lige måde.
- Mr. Lawrence? - Ja.
Jeg har noget til dig. Mr. Clayton ringede fra Miami.
Han beder dig indføre ændringerne I Bannerman-sagen -
- og sende den i morgen aften.
I morgen? Det er jul i morgen.
Det beklagede han. Men han skal være sammen med Bannerman -
- og vil læse det, før han diskuterer det.
Okay.
Det havde jeg nær glemt. Han bad mig ønske dig en glædelig jul.
Hvis han ringer, så sig jeg ønsker ham et godt krydstogt.
Kom ind.
- Hej, Louis. - Hvad er nu det?
Går de store kanoner ikke tidligt hjem?
Kom indenfor. Hvad laver du her?
Et af mit firmas klienter har forretninger med en af jeres.
Chokerende. Det må vi gøre noget ved. Sende et memo til en.
- Hvordan går det ellers? - Fint.
- Det kan jeg se. - Du ved, hvordan det er.
- Den slags tager lidt tid. - Lidt tid?
Du har været hjemme en tid. Jeg troede, du havde et stort kontor nu.
- Fjern lige fødderne. - Undskyld.
- Jeg kom faktisk for at takke dig. - For hvad?
Fordi du stjal det job fra mig.
- Det gjorde jeg ikke. - Hold nu op, Tony.
Uanset hvordan du gjorde det, gjorde du mig en tjeneste.
Forestil dig mig i det her gravkammer.
Hos Riordan & Gunn bliver man til noget, før man er gammel og grå.
- Jeg læste om Macelli-sagen. - Jeg fifler lidt med politik.
Jeg samarbejder med en af dine venner. Irlænderen Flanagan.
Han er en fin fyr.
Kig forbi vores politiske klub. Bland dig lidt med jævne folk.
Vi kan bruge en vigtig advokat som dig.
Okay. Jeg har fattet det, Tony.
Hold nu op. Op med humøret.
- Der kommer snart en stor klient. - Ikke igennem den dør.
De klienter snupper partnerne.
Hvis jeg har en klient, jeg ikke kan bruge, sender jeg ham over.
Ikke hvis det er en af Macellis venner.
Macellis venner er døde. Glædelig jul, makker.
"Glædelig jul, makker."
Glædelig jul.
Thomas, Thomas, Thomas.
Jeg ved det virkelig ikke.
- Undskyld? - Hvad …
- Talte du ikke til mig? - Nej, det var til Carlos.
- Carlos? - Det er Carlos.
- Javel. - Men han er ikke til nogen hjælp.
Han kan ikke læse. Jeg ledte efter en advokat.
- En advokat? - Ja. Kender du en?
Ja, jeg tror, der er en, jeg kan anbefale.
- Han skal være ærlig. - Det er han også.
Gå op 8. Sal og spørg efter mr. Lawrence.
- Tak. - Goddag.
Jeg begyndte at tro, at der ikke var nogen advokater i Philadelphia.
Jeg vil have føjet et kodicil til mit testamente. Omgående.
- Vil du gøre det? - Ja.
Sid ned. Miss Lorry … - Tak.
Må jeg bede om navnet?
Mrs. J. Arthur Allen, og det er Carlos.
Goddag, Carlos.
Da jeg vågnede i morges, kom Carlos ind til mig.
Pludselig slog det mig … Hvad bliver der af ham, når jeg dør?
Tjenestefolkene vil tage sig af ham en tid.
- Men hvad så derefter? - Tjenestefolkene?
Ja. Kokken og Alice kan ikke lide hunde.
- Men de andre forguder den. - Undskyld mig et øjeblik.
HVEM POKKER ER MRS. J. ARTHUR ALLEN?
- Miss Lorry. - Ja.
Tager du dig af det? Mange tak.
Nå, du sagde …
Det virker måske underligt, men Carlos betyder meget for mig.
Han skal havne hos en, der vil elske ham.
Enig.
Jeg tog toget ind til byen og gik hertil.
- Mener du til vores kontor? - Jeg tog til min egen advokat først.
Men alle, jeg kendte, var gået. Og der sad den dummeste pige.
Hun genkendte mig ikke.
Så gik jeg ned i lobbyen og talte med den rare mr. Donetti.
Hvem er din advokat?
Gilbert Dickinson fra Dickinson & Dawes.
- Kender du dem? - Ja.
Skal jeg ringe til ham og sige, at du er her?
Hvorfor skulle du dog det?
Undskyld mig.
- Hallo? - Hej, Tony.
Jeg var på vej ud. Din sekretær stoppede mig.
Jeg hører, du har noget af en gæst.
Mrs. J. Arthur Allen er direktør og ejer af Allen Oil Company.
Der sidder mellem 50 og 100 millioner dollar over for dig.
- Er du der? - Ja, sir.
Goddag, lille ven.
Ved du, at Dickinson & Dawes er hendes advokater?
Ja, sir.
- Har du kontaktet dem? - Nej, sir.
- Har du tilbudt at gøre det? - Ja, sir.
Jeg forsøger at få fat i Gilbert Dickinson, så der ikke bliver noget.
Jeg forstår. Tak, sir.
- Det må du undskylde. - Det er i orden.
- Carlos bryder sig jo ikke om alle. - Gør han ikke?
Han er sådan en sød, lille hund.
Jeg skal bruge en original og fire kopier til kodicilet.
- Hvem skal have Carlos? - Min niece.
Faktisk har hun giftet sig ind i familien. Mrs. Carter Henry.
- Bor mrs. Henry i Philadelphia nu? - Ja. Rittenhouse Square 16.
- Fik du det? - Carlos bliver lykkelig hos Joan.
Jeg fatter ikke, At folk er hjerteløse over for dyr.
Godt, vi har dyreværnet. Dem giver jeg 5000 om året.
- Det er meget gavmildt. Kontant? - Naturligvis. Hvordan ellers?
- Det var bare en tanke. - Hvordan kan det ellers gøres?
Jeg vil ikke snage, men jeg antager, at du ejer aktier.
- General Motors, General Electric. - Det gør alle jo.
Hvis man for år tilbage købte aktier for 1000 dollar, -
- er de i dag 5000 værd.
Sælger du de aktier, skal du betale skat af overskuddet.
- Frygteligt. - Ja.
Så giv aktierne til dyreværnet. De får fuld valuta for pengene.
Som velgørende organisation betaler de ikke skat.
Og du får et skattefradrag, fordi du giver til velgørenhed.
Det vil spare dig for at betale skat af 4000 dollar overskud.
Hvorfor har de fjolser hos Dickinson ikke foreslået det?
De sidder aldrig og sludrer med mig sådan her.
Skal vi sludre lidt mere?
FRANKLIN TOWER BYGNINGEN
- Værsgo, mrs. Allen. - Tak for venligheden.
Min kære mrs. Allen. Undskyld misforståelsen på mit kontor.
- Det er i orden. - Pigen er ny. Og jeg var i klubben.
- Så snart mr. Wharton ringede … - Den unge mand har taget sig af mig.
- Goddag, Tony. Rart at se dig. - I lige måde.
Mr. Lawrence og jeg er gamle venner. Jeg var hans studievejleder.
Det overrasker mig ikke, at du er tilfreds.
Hvis han er så dygtig, burde du ikke have sluppet ham.
Sådan kan det jo gå. Følg nu med ned på mit kontor.
Farvel og tak for hjælpen.
- Hvilken hjælp? - Det er uden betydning.
Hvis du kan spare mig for flere penge, så giv mig besked.
Jeg er sikker på, at mr. Dickinson passer dine forretninger omhyggeligt.
Det ville være forkert af mig at antyde, at jeg er dygtigere end ham.
- Tak, Tony. - Det var højsindet af dig.
- Undskyld. Hvem er du? - Mrs. Allen, det er mr. Wharton.
Naturligvis. Giv dog knægten et større kontor.
Man er ved at kvæles herinde.
Det var godt klaret.
- Opførte jeg mig ikke korrekt? - Teknisk set, jo.
Nu tænker mrs. Allen over det. Måske vil hun have en forklaring.
- Og så eksploderer Dickinson. - Det bliver noget af et brag.
Han vidste, hvad han gjorde. Ældre damer lider af skattefobi.
- De bider straks på krogen. - Hvad skal Tony gøre ved det?
Skrive til mrs. Allen og sige, At han ikke kan spare hende penge.
At det hele var en misforståelse.
Hvad siger du til det, Tony?
Nå?
- Det brev vil jeg ikke skrive. - Hvad?
Det vil være uærligt at sige, at jeg ikke kan spare mrs. Allen for penge.
Bevis det, eller jeg klager over dig. Du beskylder mig for inkompetence!
Der er ingen grund til at gå til domstolen.
Jeg udfordrer ham til at bevise sin påstand over for mrs. Allen.
Vi kommer kl. 10 i morgen.
Nå...
Jeg blandede mig ikke. Jeg håber, du ved, hvad du gør.
- Bliver det pinligt … - Jeg ved det.
Så behøver du ikke bede om min opsigelse.
Undskyld mig. Jeg har noget arbejde.
Miss Lorry. Skaf mig alle oplysninger om mrs. Allen.
Om hendes mands død, testamentet, alle hendes forretninger.
Alt, hvad du kan få fat i.
- Ja, sir. - Øjeblik.
- Ring Mike Flanagan op først. - Er der noget galt, mr. Lawrence?
Ja, jeg sprang ud fra vippen og aner ikke, om der er vand i pølen.
Okay, Marvin. Du får din kalkun.
- Flanagan. - Mr. Anthony Lawrence, sir.
- Stil ham ind. - Mike, det er Tony.
Hej, Tony.
- Hvordan har du det? - Jeg har brug for en tjeneste.
Det er første gang, du beder om det. Er det lovligt eller ulovligt?
Ulovligt. Jeg er i knibe. Jeg har brug for nogle oplysninger.
Og ingen må vide, at jeg snuser rundt.
- Hvornår skal du bruge dem? - I aften.
Det bliver ikke let. Jeg ser, hvad jeg kan gøre. Kom herover.
Tak, jeg har allerede frakke på.
- Ja, sir? - Ring Barney Hale op.
- Han har drukket for meget. - Prøv igen!
- Nå, der er du. - Undskyld forsinkelsen.
Det gør ikke spor. Du kender min niece.
- Tony. - Ja, vi kender hinanden.
Jeg håber ikke, det gør noget. Joan er god til pengesager.
- Og hun er virkelig upartisk. - Tak.
Vil du sidde ned, Joan?
Jeg ved ikke, hvad mr. Dickinson har sagt til dig.
Du pralede med, at du kunne spare hende penge. Bevis det.
Jeg pralede ikke. Du udfordrede mig.
- Dette møde var din idé. - Har du noget at sige, så sig det.
Du har ret. Lad os komme til sagen.
Godt så.
Det, jeg siger nu, lyder måske lusket, men det er det ikke.
Det er fuldkommen lovligt. Du er bosiddende i Pennsylvania.
Ejer du aktier i en virksomhed, der ikke driver forretning her, -
- skal du betale personlig ejendomsskat.
Har du aktier i selskaber, der driver forretning og betaler skat her, -
- beskattes aktierne ikke på samme måde.
Du har aktier for 50.000.000 dollar i Allen Oil Company, -
- der udelukkende driver forretning fra New Jersey.
Derfor betaler du 200.000 i skat af de aktier årligt.
Det ved vi allerede. Hun skal betale. Sådan er loven.
Ja, det skal jeg. Skattevæsenet lader mig ikke slippe.
- Men det kan vi lave om på. - Hvad mener du?
Mrs. Allen ejer flere selskaber I Pennsylvania.
Det vil være enkelt at overføre aktiviteter fra Allen Oil Company, -
- til et af disse selskaber I Pennsylvania.
Resultatet er, at Allen Oil driver forretning i Pennsylvania.
Selskabsskatten skal så betales fra en anden lomme.
Mrs. Allen personligt vil spare 200.000 om året.
Altså! Hørte … Hørte du det, Gilbert?
Det er jo en helt vild idé. Det vil ændre firmaets politik.
Du vil da ikke bruge din magt til at tvinge firmaet ud i sådan noget.
Vil jeg ikke?
Jeg forstår det ikke helt. Gør du, Joan?
Det gør jeg.
Mr. Lawrence bruger Pennsylvanias selskabsskat -
- til at sænke din personlige ejendomsskat.
Javel.
Vi har altid gjort vores bedste for dig.
- Det betvivler ingen, Gilbert. - Du skal ikke være nedladende.
Når den hvalp og min datter fortæller mig, at jeg fejler …
Det har jeg ikke sagt. Alle ved, at du er en god advokat.
Du er bare ikke skatteekspert. Og det er Tony åbenbart.
Hvad siger du så, Gilbert?
Vi overdrager din sag, til hvem du end ønsker.
Tænk, at Gilbert tog det sådan. Du er vel ikke fornærmet, Joan?
Nej, jeg er bare ked af, at far er det.
- Hvad gør jeg så nu? - Altså …
Det lader til, at du har hyret en ny advokat.
Det har jeg vist.
- Skal jeg skrive under på noget? - Nej, vi ordner alle formaliteter.
Godt, så lad os få frokost. Pengesnak gør mig altid så sulten.
Unge mand, er der chance for at få noget refunderet for de sidste år?
- Det tror jeg ikke. - Det frygtede jeg, du ville sige.
Joan … Må jeg lige tale med dig?
- Tak for … - Du behøver ikke at takke mig.
Du klarede det glimrende. Du er på vej op.
Det burde glæde dig.
Det ville glæde mig mere, hvis du ikke lød så kold.
- Undskyld. Gør jeg det? - Det gjorde du.
Vi behøver ikke såre hinanden mere.
Jeg skal huske at være venligere i fremtiden.
Joan … Jeg vil frygtelig gerne se dig.
Det nytter ikke, Tony. Jeg er en institution nu.
Jeg vendte hjem, fordi jeg har et ansvar for Carters familie.
Jeg var ikke nogen god kone. Måske bliver jeg en bedre enke.
Du har et ansvar for dig selv.
Da vi mødtes i lufthavnen … Jeg ved ikke, hvad du følte, men …
Måske finder vi aldrig rigtigt sammen, men så er vi ikke alene.
Godt, Tony. Vi kan ses, hvis du ønsker det.
- Men forvent ikke for meget. - Det gør jeg ikke.
Jeg ringer til dig fredag.
ADVOKATKONTOR WHARTON BIDDLE & CLAYTON
ANSATTE ANTHONY J. LAWRENCE
8. Sal på vej ned.
Folk læser om dig i aviserne. Du arbejder i en masse komiteer.
- Du er ved at blive kendt. - De har hørt om dig på South Side.
I kom ikke for at rose mig. Hvad vil I?
Du er i stand til at gøre noget ud over at tjene en masse penge.
Vi ønsker, at du stiller op til byrådet.
- Gå ind i politik? - Ja.
- Det har jeg ikke forstand på. - Så få det.
Det gælder også din omgangskreds.
Philadelphia har levet på traditionerne.
Byen er ved at vågne op. Der kommer til at ske store ting.
Du kan være med til at få det til at ske. Det havde engang betydet noget.
Det gør det stadig, Mike. Der er bare så mange ting.
- Jeg må opgive noget af min praksis. - Det skal du regne med.
Louis opgav sit gode job for at arbejde for statsadvokaten.
Jeg blev fed to steder. Den jeg sidder på, og den jeg tænker med.
- Kender du fornemmelsen? - Det var noget helt andet.
Ja, det var det. Jeg havde ingen social position at miste.
Jeg sagde jo, han ikke ville. I hans kredse er politik et frækt ord.
Han vil ikke provokere sine overklasseklienter.
Det ved jeg nu ikke. Du har altid været selvstændig.
Du ville have succes, så du kunne udrette noget.
Nu har du chancen. Byrådet er kun begyndelsen.
- Undskyld. Ja? - Mrs. Henry på linje et.
Tak.
- Joan? - Jeg ville minde dig om middagen.
- Du kommer vel til tiden? - Selvfølgelig.
Hæng lige på. Jeg har besøgende.
Jeg tænker over det og ringer til dig, Mike.
- Okay. - Det behøver du ikke.
- Svaret er jo nej. - Han skal bare tænke over det.
- Hej igen. - Jeg forstyrrede vel ikke?
Nej, Mike og en anden fyr kiggede forbi.
De nævnte noget om at stille op til byrådet.
- Borgerpligt og den slags. - Javel.
Jeg venter dig kl. 20.30.
- Farvel, skat. - Farvel.
- Godaften, mr. Lawrence. - Godaften.
- Hej, skat. - Du ser dejlig ud.
- Tak. - Hvad sker der?
Familien ville møde dig. Det kunne lige så godt blive nu.
- Nysgerrighed eller inspektion? - Lidt af begge dele.
- Goddag, Tony. - Godaften.
- Rart at se dig igen. - I lige måde.
Da Joan inviterede mig, Tøvede jeg en kende.
Men da jeg tænkte over det, er det jo fjollet at bære nag.
- Skal vi begrave stridsøksen? - Bare det ikke bliver i hinanden.
Der er du endelig.
Alle vil møde dig. Selv nogen, jeg troede, var døde.
Må jeg præsentere ham, Joan?
Jeg fandt ham jo. Eller burde jeg sige "genfandt"?
- Det vil være en fornøjelse. - Tak.
Jeg er glad for, at I har fundet sammen igen.
Er du?
Jeg tænkte på, at hvis I nu …
Tror du så, Tony vil genindtræde i firmaet?
Det må du spørge ham om. Undskyld mig.
- Carla Henry. - Adelaide.
- Anthony Lawrence. - En fornøjelse.
Hun er på den forkerte Henry-side. Hende får du intet ud af.
Og dr. Shippen Stearnes kender du jo.
- Rart at se dig igen. - Anthony Lawrence.
Du er nået langt siden sidst.
Tænk, hvis din bedstemor kunne se dig nu.
- Jeg håber, hun ville være tilfreds. - Det er jeg sikker på.
- Værsgo. - Tak.
Du husker vel Anthony Lawrence, Morton?
Du delte værelse med Chester, ikke?
- Jo, har I hørt fra ham? - Ja, Desværre.
Jeg skrev til ham i Californien, men fik intet svar.
Der var han en tid.
Chester Gwynn, den slemme fyr? Hvad blev der af ham?
Frygtede jeg ikke sladderen, ville jeg fortælle det.
- Morton. - Det er vanærende, Shippen.
Det behøver du ikke tage dig af.
- Hvem gør det så? - En anden tager sig af det.
- Måske kan Tony hjælpe os. - Siden du ikke har tiltro til mig.
Det er sagen uvedkommende. Vi diskuterer det senere.
Alle ved, at du i mange år har stolet på mig i familieanliggender.
- Nu er jeg pludselig inkompetent. - Jeg vil ikke diskutere sagen mere.
Undskyld mig.
Jeg bliver ikke til middag, Joan. Jeg har hovedpine.
Glem den episode. Morton har ikke haft det godt.
- Er der noget galt med Chet? - Ring i morgen, så taler vi om det.
Gør det. Ikke flere diskussioner. Det er skidt for fordøjelsen.
Tony?
- Du kommer sent. - Jeg gik en tur.
Morede du dig?
- Fortæl mig om det. - I morgen, mor.
Tony. Er der noget galt?
- Har du skændtes med Joan? - Nej, faktisk skal vi nok giftes.
Det er vidunderligt, skat. Så vendte alt sig til det bedste.
Ja. Nå, jeg er træt.
- Hallo? - Det er fra politistationen.,
- Er mr. Lawrence hjemme? - Ja, øjeblik.
Det er politiet.
- Hallo? - Mr. Lawrence?
Det er McMahan. Undskyld, jeg forstyrrer, -
- men vi har en mand i detentionen, der siger, han kender dig.
- Han hedder Howard Clark. - Ham kender jeg ikke.
Det tænkte jeg nok.
Men jeg havde ondt af den enarmede stakkel.
Jeg kommer med det samme.
- Hvad er der? - Jeg ringer senere.
Det er ham. Derhenne ved væggen.
Chet?
Hej, Chet.
Undskyld.
Kom så, Clark.
Lad os komme ud herfra.
Navnet er Howard Clark.
Hej, Tony. Er du den fyrs advokat?
Jeg er kun en ven. Hvorfor?
Når en fin advokat henter en drukugle, går snakken i bygningen.
Jeg undrede mig bare.
Mon enarmede Clark her er Chester A. Gwynn?
Hold nu op. Han er syg. Kom, Chet.
- Øjeblik. - Så bliver han bare mere syg.
Vi efterlyste Gwynn for en time siden.
Jeg anholder ham for mordet på Morton Stearnes.
- Mord? - Åh gud.
Åh nej.
MORD I OVERKLASSEN
Mr. Grant, jeg fortalte dine journalister, at mr. Gwynn er en ven.
Jeg er ikke hans advokat.
Goddag.
- Godmorgen, dr. Stearnes. - Godmorgen, Tony.
Beklager, at du blev involveret. Familien gør, hvad den kan for Chet.
Vi har kontaktet to af byens førende strafferetsadvokater.
En af dem er på sagen fra i eftermiddag.
Sagde … Sagde han noget til dig i går?
Han var ikke i stand til at sige noget.
Politiets læge gav ham noget beroligende. Jeg skal derhen nu.
Mon det er klogt? Før advokaten har talt med ham?
- Vil det ikke bare skabe forvirring? - Jeg udtaler mig ikke om sagen.
Han venter at se mig.
Bare husk at tage det, Chester siger, med et gran salt.
- Ringer du, når du har talt med ham? - Det skal jeg nok.
- Er det dig, Tony? - Ja.
Jeg troede ikke, du kom. De har taget mit ur fra mig.
Tag det roligt.
Har du sagt det til dem? At det her er vanvittigt?
De kan ikke tvinge mig til at sige, At jeg myrdede ham.
De kan ikke tvinge dig til noget. Køl nu ned.
Undskyld, der er bare noget, jeg må vide lige nu.
- Hvad sker der med mig? - Tag det nu roligt.
Jeg ved ikke, om jeg skal leve eller dø.
- Nogen må hjælpe mig. - Det skal vi nok.
Din onkel ringede i morges. Han har to …
Ham vil jeg ikke have. Jeg vil have dig.
- Jeg ved, I har haft problemer … - Nej, Tony.
Vær nu fornuftig. Jeg er ekspert i selskabsret.
Jeg har kun forstand på skattelovgivning.
Tager jeg en kriminalsag, bliver jeg slagtet.
Jeg er bange for Shippen. Virkelig bange.
Han betaler et par store kanoner for at skille sig af med mig.
Han er bekymret for, at jeg vanærer familien.
Som da han stjal min arv og tog mit navn.
- Hvad mener du med det? - Det var helt lovligt.
Pengene fra mine forældre skulle gå gennem Morton og videre til mig.
Da jeg kom hjem fra Korea, Ville de ikke se på en krøbling.
Så de anbragte mig i et firma med et lille job og en lille løn.
Jeg kunne ikke holde det ud. Så jeg bad om at få, hvad der var mit.
Og de sagde: "Nej. Det vil ikke være godt for dig."
De ville ikke give slip på 1,5 million.
Så gjorde jeg en masse ting. Jeg blev vist lidt tosset.
Jeg underskrev en check med Mortons navn.
Bare en lille en, men de var ude efter mig.
De truede med at lægge sag an, medmindre jeg forsvandt.
Så tog jeg til LA. Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle stille op.
Så begyndte jeg for alvor at drikke.
Da jeg blev syg, tog min værtinde sig af mig.
Gav mig mad. Hun reddede faktisk mit liv.
Så kom hun ud for et uheld og skulle opereres.
Jeg sendte et telegram til Morton: "Send penge, så jeg kan hjælpe."
Han sendte mig et postkort: "Sørg selv for din tøjte."
"Tøjte"? Hun var 73 år gammel, Tony.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre. Jeg blaffede hertil.
Ville forklare sagen ansigt til ansigt.
Da jeg ringede, kunne jeg ikke sige noget. Han lagde røret på.
Han var ligeglad. Det har de altid været. Og de er ligeglade nu.
Tro mig, de har mere grund til at droppe mig end nogensinde før.
Okay, jeg har forstået det. Okay.
Okay, Chet. Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre, men jeg gør mit bedste.
Men jeg må være ærlig. Det bliver ikke let. Anklageren har en god sag.
- Du må fortælle mig alt. - Okay.
Tog du hjem til Morton i går?
- Ja. - Havde du en pistol?
- Jeg købte en, da jeg kom hertil. - Hvorfor, Chet?
For at begå selvmord.
Da jeg nåede frem, ringede jeg til min værtinde.
Hun var død. Hun kom aldrig på hospitalet.
Det havde jeg lovet hende. Og så var det, jeg købte en pistol.
Jeg tog den med op på værelset, men jeg turde ikke.
Øjeblik.
De fandt et brev på Mortons skrivebord.
"Næste gang jeg ringer, lægger du ikke på.
Jeg har noget nu, jeg kan bruge imod dig. Så lad os tale om pengene."
Har du skrevet det? Efter du købte pistolen?
Ja, men det var kvinden, jeg mente.
- Hvilken kvinde? - Mortons.
Han har altid haft elskerinder. Men han har forstået at skjule det.
Jeg fulgte efter ham og fandt ud af, hvem det var nu.
Og hun var et rigtigt svin. Gift var hun også.
- Det var det, jeg ville bruge. - Hvorfor tog du så pistolen med?
Jeg ville tvinge ham til at give mig noget.
Frygt, penge. Det gjorde ingen forskel.
- Hvad skete der deroppe? - Jeg var ret fuld.
Jeg stoppede på en del barer for at drikke mig mod til.
Og jeg købte vist en flaske. Ja.
Butleren lukkede mig ind.
Eller nogen gjorde. For Morton var der ikke.
Og så faldt jeg i søvn. Det næste, jeg husker, er, at jeg vågnede.
Morton stod og så ned på mig. Han råbte.
Derefter var det hele slowmotion og støj.
- Hvilken slags støj? - Det var bare højt.
- Som et skud? - Bare højt.
- Gik pistolen af? - Måske.
Du må prøve at huske det. Der var fingeraftryk. Dine og Mortons.
- Gik pistolen af ved et uheld … - Jeg ved det ikke.
Jeg husker kun noget koldt. Som jern.
En port og et drøn.
Jeg ved det ikke, Tony. Det er alt, hvad jeg husker.
Du må hjælpe mig, Tony.
- Lawrence. - Goddag, Robert.
- Mr. Lawrence. - Ja?
Dr. Stearnes og mrs. Henry venter på kontoret.
Interessant. Tak.
- Tony. - Goddag, sir.
- Hej. - Hej.
Du ser træt ud.
Jeg har været på anklagerens kontor.
Du kender assistenten ret godt.
- Er det nogen hjælp? - Nej.
Han vil rejse sigtelse for mord, og det gør han.
Medmindre Chets advokat beviser, at der var formildende omstændigheder.
Det vil måske overraske dig, men jeg har talt med familien, -
- og vi har besluttet, at du bør tage dig af Tonys sag.
Det er en overraskelse. Hvad bygger den beslutning på?
- Altså … - Chet vil ikke tale med andre.
Han vil intet have at gøre med en advokat, som familien hyrer.
Javel.
- Chet har vel fortalt mange ting. - Det har han.
- En historie har altid to sider. - Det ved jeg.
- Undskyld, sir. Sid ned. - Tak.
De spørgsmål, denne Donetti stiller, -
- tyder på, at han vil gøre sagen til en rigtig sensation.
Han vil sætte spørgsmålstegn ved hele vores måde at leve på.
Vi vil have en advokat, der går efter retfærdighed, ikke overskrifter.
- Retfærdighed for hvem? - For alle involverede.
Den sag vil påvirke mange mennesker.
Den berører allerede hele familien Stearnes og Henry.
Behøver jeg sige mere?
Du holder af Chet. Det gør Joan også.
Nogle gange er individet mindre vigtigt end helheden.
- Og knægten er jo skyldig. - Der er grader af skyld.
Chets tilstand, da han tog derhen. De ting, han har været udsat for.
Alt det kan påvirke juryen.
Du må da kunne hjælpe ham uden at tilsvine uskyldige mennesker.
- Det er Chets liv, vi taler om. - Næppe.
Hans tilstand er elendig. Han blev såret i krigen.
Ingen jury dømmer ham til døden.
Efter retssagen … Vi har en del indflydelse her i staten.
Senere får vi ham overflyttet til en anden institution.
Jeg må altså ikke skabe skandale under hans forsvar.
Jeg forventer, at du gør alt for at hjælpe ham.
Jeg håber, det lykkes.
Men du bør opføre dig som en advokat, -
- der har vundet Philadelphias bedste familiers respekt.
Uden den respekt ville du ikke være, hvor du er i dag.
Her, skat. Slap af og drik den her. Glem det hele et øjeblik.
Bare jeg kunne.
Jeg er blevet ringet op af flere store klienter, -
- der siger, de er glade for, at en pålidelig mand har taget sagen.
Ship har spredt det rygte, at jeg falder til patten, ikke?
Vi taler om det efter middagen.
Jeg har lavet en steg for at bevise, at jeg ikke er helt uduelig.
Og vi skal bare have en rolig aften hjemme.
Du besvarede ikke spørgsmålet.
Jeg ved ikke, hvad Shippen gjorde.
- Du var sammen med ham. - Fordi han bad om det.
Jeg ville høre, hvad han sagde. Flere spørgsmål, eller skal vi spise?
- Men du var enig med ham? - Selvfølgelig ikke.
- Men du sad der bare. - Hvad skulle jeg ellers gøre?
Hele sagen går mig på. Undskyld.
Kom her.
Jeg har tænkt på noget. Måske burde du trække dig.
- Hvornår fik du den idé? - Jeg mener det.
Jeg hyrer en advokat. Og betaler ham.
Og så taler han kun med os.
Måske kan vi finde en udenbys, der ikke ligger under for presset.
- Tror du ikke, jeg kan klare det? - Selvfølgelig kan du det.
Jeg er stolt over, at du satte dig op imod Shippen.
Men det bliver værre. Det er ikke retfærdigt over for dig.
Shippen kan ikke røre mig. Sådan har Chet det også.
Hvad mener du?
Jeg besøgte ham i eftermiddags, Da jeg slap af med Shippen.
Jeg forklarede ham det hele, og han var enig.
- Så har du snakket en del. - Bliv nu ikke vred, Tony.
Han ønsker ikke at bringe dig i en vanskelig situation.
- Det er Chet, vi skal beskytte. - Det er det, jeg forsøger.
Engang var han den eneste, jeg havde. Jeg vil så gerne hjælpe ham.
- Og du stoler ikke nok på mig? - Vi burde ikke have talt om det.
Frygter du, at jeg svigter ham?
Det her er det vigtigste spørgsmål, jeg nogensinde har stillet dig.
Jeg ved, at du ikke ønsker at gøre det.
Men bryder du dig selv om din vej til succes?
Jeg kritiserer ikke. Det er ikke din skyld.
Hvad er ikke min skyld?
- Pas nu på, Tony. - Pas selv på!
Okay! Jeg har før oplevet, at du tog en beslutning, -
- og ændrede den, når det gjaldt din fremtid.
- Hvornår? - For ti år siden.
Du ville giftes, indtil far gav dig et bedre tilbud.
Du er en manipulator. Pæn på ydersiden, men …
Er jeg det, er det på grund af dig og din manipulerende far.
I lærte mig, hvordan jeg skulle overleve i jeres verden.
- Det passer ikke. - Jo, det gør.
Du har ingen ret til at kritisere. Du forlod mig uden at se tilbage.
Jeg ved ikke, hvilke løgne din far fyldte dig med, men du slugte dem.
- Du ringede ikke engang. - Tony …
Ti stille! Hold dig fra mig og Chet. Hvis du blander dig igen …
Der er noget, jeg ikke forstår.
Hvis du føler sådan, hvorfor ville du så giftes?
Man holder ikke op med at elske folk, der ikke indfrier ens forventninger.
Måske gør du ikke, mrs. Henry, men jeg gør.
- Mrs. Lawrence? - Ja?
Jeg er dr. Shippen Stearnes.
- Kom indenfor. - Tak.
Undskyld, jeg kommer uanmeldt.
- Det gør intet. Sid ned. - Tak.
Øjeblik. I ved, hvordan jeg har det med den sag. Hvorfor diskutere det?
Fordi du har mistet din fornuft. Det er fint nok at forsvare en ven.
Men du bliver selv slagtet. Det er magtfulde folk. De kan ødelægge dig.
Sikke en kovending. For få uger siden talte du om uafhængighed.
Nu er du stædig. Du har arbejdet hårdt. Hvorfor ødelægge alt det?
Fordi jeg må følge min overbevisning.
Kan du ikke forsvare Chet uden at angribe familien Stearnes?
Til helvede med dem!
- Svar mig. - Nej.
Selv hvis jeg kunne, så er jeg træt af kompromiser.
Virkelig? Men du lever ikke på en øde ø.
- Det her går ud over andre. - Jeg vil ikke skændes.
Jeg respekterer dig. Men det er mit liv. Det kommer ikke andre ved.
Du glemmer din mor, der har ofret meget for dig.
- Og jeg forsøger at betale tilbage. - Det kan du ikke.
Mike … - Bland dig udenom.
Du skal ikke ofre alle dine principper.
- Han forsøger at beskytte mig, Tony. - Kate, Du …
Hvad nytter det? Han bør kende sandheden.
Hvilken sandhed?
Dr. Stearnes kiggede forbi.
Han var eksekutor for din bedstemors testamente.
Han har adgang til oplysninger, som han truer med at bruge.
Hvad truer han med at bruge?
Tony … Din far var ikke William Lawrence.
Det er noget af et øjeblik for mig.
Det går nok først op for mig, når jeg vågner midt om natten.
Jeg beklager, at du fandt ud af det på den måde.
Jeg troede, jeg gjorde det bedste. Jeg tog fejl.
Det er et overstået kapitel, Kate. Vi har år til at diskutere vores fejl.
Det er lige nu, der tæller.
Var det dig og mig, betød det intet, Tony.
Men får du Stearnes til at vidne og trækker skeletter ud af skabet, -
- går det ud over din mor.
Er der noget, du kan gøre?
Det ved jeg ikke.
Retssagen mod Gwynn kører på fjerde dag, -
- og anklager Donetti stabler beviser op i det, -
- der ligner en sikker sag.
Forsvarer Anthony Lawrence har indtil videre forholdt sig tavs.
Men i morgen følger flere sensationelle afsløringer, -
- når anklageren udspørger sit sidste vidne.
Den afdøde Morton Stearnes butler, George Archibald.
Vi indkalder sidste vidne. Mr. George Archibald.
George Archibald.
Gå ind i vidneskranken.
Løft højre hånd.
Sværger du, at det vidnesbyrd, du vil aflægge, er sandt?
Ja.
- Hvad er dit fulde navn? - George Archibald.
Du var Morton Stearnes butler?
- Ja, sir. - Tak.
Lærte du i din tid der tiltalte, Chester Gwynn, at kende?
Ja, sir.
Var du i Stearnes hjem den aften, han døde?
Det var jeg.
Kan du sige præcis, hvornår mr. Gwynn ankom?
Ja, sir. Jeg indtog et let måltid i køkkenet, da det ringede på døren.
På vej ud for at åbne, så jeg på køkkenuret. Klokken var 20.43.
Fortæl med dine egne ord, hvad der så skete.
Klokken ringede, indtil jeg åbnede. Mr. Gwynn stod lænet mod knappen.
Han var beruset og eksalteret.
- Havde han været der for nylig? - Ikke i flere år.
Mr. Stearnes og mr. Gwynn brød sig ikke om hinanden.
Fortsæt, mr. Archibald.
Han var aggressiv og sagde, han ville tale med mr. Stearnes.
Jeg forklarede, at hans onkel var ude, men han næsten tvang sig ind.
- Hvad skete der så? - Jeg besluttede at føje ham.
Jeg viste ham ind på kontoret og tilbød ham en drink.
Dertil svarede han: "Drikker jeg noget i Mortons hjem, er der gift i."
Han trak derpå en flaske billig whisky frem.
Jeg gav ham et glas, tændte for pladespilleren og gik ud i køkkenet.
Lidt over kl. 21 hørte jeg døren smække.
Jeg troede, han var gået, men det var mr. Stearnes, der var kommet.
- Sagde du, at han havde en gæst? - Ja.
Han gik ind på kontoret og lukkede døren.
På vej ud i køkkenet hørte jeg dem skændes.
- Hvad gjorde du? - Jeg vaskede op.
Mr. Stearnes ringede kl. 21.31.
Han åbnede døren til kontoret og rakte mig to glas.
Mr. Stearnes drak aldrig af et glas to gange, før det var vasket.
Og han ville ikke have tomme glas stående.
- Hvem havde drukket af de to glas? - Mr. Stearnes og mr. Gwynn.
Stearnes drak Royal Tartan Scotch, og Gwynn drak den billige whisky.
- Hvordan vidste du det? - Jeg lugtede til glassene.
God spiritus har en letgenkendelig bouquet.
Det har dårlig spiritus også.
- Hvorfor lugtede du til glassene? - Af praktiske grunde.
I baren havde mr. Stearnes -
- en flaske Royal Tartan, en Glen Moray og en Napoleon.
På den måde vidste jeg, hvad han drak, så jeg kunne fylde op.
- Javel. Hvad gjorde du så? - Drak en cognac før sengetid.
Kl. 21.43 ringede mr. Stearnes igen. Denne gang rakte ham mig ét glas.
Hvem havde drukket af det?
Mr. Gwynn. Lugten var ikke til at tage fejl af.
- Fortsæt, mr. Archibald. - Mr. Stearnes bad mig gå i seng.
Det gjorde jeg, da jeg havde vasket glasset.
Faldt du omgående i søvn?
Ja, jeg skal tidligt op og sover fast.
- Blev du vækket af et skud? - Nej, ikke rigtig.
Jeg vågnede før det. Omkring fem minutter før skuddet.
Jeg løb straks ned. Døren mod haven stod åben.
Stearnes lå på gulvet med pistolen ved siden af. Gwynn var væk.
- Og du ringede til politiet. - Ja.
- Klokken var præcis 22.25. - Mange tak, mr. Archibald.
Dit vidne.
Høje dommer, klokken er over 12.
Da anklageren har baseret sin sag -
- på dette vidneudsagn vil krydsforhøret tage tid.
Derfor beder jeg om tilladelse til at forlænge frokostpausen med en time.
Godt. Retten er hævet. Sagen genoptages kl. 14.30.
Mr. Archibald, dit vidneudsagn her til morgen imponerede mig.
Du har en glimrende hukommelse og en fin iagttagelsesevne.
- Tak. - Lad mig få afklaret et par ting.
De to gange du gik tilbage til kontoret, så du da tiltalte?
Nej. Mr. Stearnes åbnede døren på klem og rakte mig glassene.
- Hørte du hans stemme? - Nej, ikke ved de lejligheder.
Er det muligt, at Gwynn var gået, -
- og at Stearnes selv havde drukket af glassene?
Helt umuligt. Som jeg forklarede tidligere.
Ja, det husker jeg.
Du lugtede til dem og genkendte den billige whisky, som Gwynn drak.
Det er noget af en evne. Vil du demonstrere den for juryen?
Protest! En sådan prøve er irrelevant.
Høje dommer, den er meget relevant.
Anklageren antager, at tiltalte befandt sig på kontoret, -
- fordi dette vidne med lugtesansen kan identificere spirituøse drikke.
Man kan ikke afholde sådan en prøve i en retssal.
Hvordan skulle en retssal ændre alkohols kemiske sammensætning?
Afvist.
- Tak. Har du noget imod det? - Slet ikke.
Jeg kan give en demonstration hvor som helst.
Mange tak.
Undskyld mig. Mr. Hughes …
Undskyld.
I frokostpausen købte vi en flaske Glen Moray, -
- en flaske Royal Tartan og en flaske billig whisky.
Indholdet hældte vi på medicinflasker.
De kan identificeres og bruges som bevis senere.
Fortsæt.
Mr. Archibald, lugt venligst til denne spiritus.
Tag dig god tid. Sig ikke noget, før du er sikker.
- Jeg er klar. - Prøv igen.
- Bare for at være sikker. - Der er slet ingen tvivl.
Jeg kender ikke mærket, men det er en whisky, der ikke har ligget længe.
Ret billig.
Javel.
Nu til andet glas, der er mærket B.
Igen, mr. Archibald, tag dig god tid.
Jeg er klar.
Min tøven skyldes ikke forvirring, men opfordringen til at tage mig tid.
Det er Royal Tartan. Helt sikkert.
Fyldig bouquet med et strejf af tørverøg.
Nu det tredje glas.
Det er vand.
Vand? Har du lugtet til det?
Det lugter ikke. Måske er der en svag duft af det klor, som kommes i vand.
Du forsøgte vel ikke at få mig til at sige, det var spiritus.
Jeg forstår det ikke.
Glasset er ikke mærket.
Du rakte mig dit vandglas.
Beklager. Det var en fejl.
Det gør ikke spor. Jeg er tør i halsen. Tillader du?
Det er gin! Det er gin! Du snød mig!
Ja. Vi fremlægger glasset som bevis D.
Protest. Jeg kræver, at hele den forestilling stryges fra protokollen.
Han fyldte vidnets næse med dampe og rakte ham den gin med vilje.
Hvis du vil vidne, så op med dig.
Jeg vil gerne krydsforhøre dig.
Ved mindste tegn på ophidselse rydder jeg retssalen.
Mr. Donetti, den protest kom ikke i en form, som retten anerkender.
- Kan krydsforhøret fortsætte? - Høje dommer …
Jeg vil gerne have indføjet, at jeg betvivler, -
- at vidnets evne til at genkende gin på lugten -
- har indflydelse på evnen til at genkende andre typer spiritus.
Jeg mener også, at hele ginepisoden er irrelevant.
Tværtimod. Jeg agter at bevise, at episoden er mere relevant, -
- end anklageren forventer.
- Protesten afvist. Fortsæt. - Tak, høje dommer.
Nå, mr. Archibald.
Mener du, at dampene fra de første to glas, Bedøvede din lugtesans -
- og forledte dig til at tro, at gin var vand?
Det ved jeg ikke.
Måske havde jeg problemer med nummer to på grund af dampene.
Det nævnte du ikke. Skal jeg få læst dit udsagn op?
- Nej tak. - Det tænkte jeg nok.
Jeg mener, det er muligt, at dampe kan bedøve lugtesansen.
Jeg så, du hældte vand op I glasset og antog …
Du antog!
I morges sagde du, at du drak en cognac, -
- før mr. Stearnes ringede anden gang.
Du er spirituskender, og cognac skal helst snuses ind, ikke?
Er du så sikker på, at det glas, mr. Stearnes rakte dig, -
- indeholdt billig whisky?
Jeg kan have taget fejl.
For et øjeblik siden troede du, at gin var vand.
Du mente, at der var en antydning af klor.
Hvad antog du ellers fejlagtigt den aften?
- Ingenting. - Sikker?
Du sagde, du vågnede fem minutter før, skuddet lød.
- Ja. - Du sagde, du sover tungt.
- Vågner du ofte om natten? - Nej.
Noget må have vækket dig.
- Måske. - En lyd.
Ja, sir.
- Hvor ligger dit værelse? - På tredje sal.
- Bor der andre deroppe? - Nej.
Ligger værelset så langt væk, at du ikke hørte lyde fra kontoret?
Jeg hørte ingen stemmer.
Hvis lyden ikke kom derfra, hvor kom den så fra?
- Sover du for åbent vindue? - Ja.
- Vender værelset ud mod haven? - Ja.
Kunne du være vågnet ved lyden af en havelåge, der smækkede?
En lyd tiltalte lavede, da han forlod huset?
Fem minutter før skuddet?
- Det ved jeg ikke. - Protest!
Ledende spørgsmål. Der bliver lagt ord i vidnets mund.
Er det muligt, han er uskyldig?
Forsvaret ønsker at indkalde dr. Shippen Stearnes.
Dr. Shippen Stearnes, træd frem.
Tony løber en forfærdelig risiko ved at afhøre Shippen.
- Hvad mener du? - Shippen advarede ham.
Løft højre hånd.
Sværger du, at det vidneudsagn, du aflægger, er sandt?
Ja.
Den aften din nevø døde, var du til et middagsselskab, ikke?
Jo. Du var der selv.
Om nødvendigt vidner jeg selv, høje dommer.
Fortsæt.
Ved den lejlighed kom I op at skændes, ikke?
- Vi havde en meningsudveksling. - Ret ophedet, ikke?
Han hævdede, han havde mistet din tillid. At du fandt ham inkompetent.
Det har jeg aldrig sagt.
Uanset hvad du sagde, løftede du et vist ansvar fra hans skuldre, ikke?
Det var en privat sag. Det er irrelevant for sagen.
Der er ting i enhver familie, der helst ikke skal frem i lyset.
Men fandt du ham inkompetent og fratog ham visse pligter?
- Ja. - Hvorfor?
Han havde meget at tænke på. Han var blevet lidt uberegnelig.
Antyder du en mental sygdom?
- Protest. Igen et ledende spørgsmål. - Godtaget.
Jeg omformulerer det.
Fortalte du den aften mig, at din nevø ikke havde det godt?
Jeg .. Det husker jeg ikke.
Høje dommer, i pausen efter krydsforhøret af mr. Archibald, -
- ringede jeg til Morton Stearnes læge.
Han var ude at rejse, men hans kollega bad mig kontakte hospitalet.
Den journal viser, at Morton Stearnes, seks uger før sin død, -
- fik konstateret en tumor på hjernen, der gav ham store smerter.
- Vidste du det? - Ja.
Og du fortalte det ikke, skønt det havde stor betydning for sagen?
Det virkede ikke vigtigt.
Der er mange ting, der ikke virkede vigtige for dig.
Skal jeg gå i detaljer?
Jeg forbandt ikke Mortons sygdom med hans død på nogen måde.
Som alle andre antog jeg, At Chet var skyldig.
Men er det ikke muligt, at Morton, efter en ydmygende scene -
- og påvirket af frygten for en operation, tog sit eget liv?
Protest! Spekulationer er uinteressante!
Vi vil vide, hvad han ved.
Tiltalte bedes rejse sig.
Modtag dommen.
Chester A. Gwynn er tiltalt for overlagt mord.
- Og hvad er afgørelsen? - Tiltalte er ikke skyldig.
Tak til juryen.
Chester Gwynn, du er løsladt. Retten er hævet.
- Hvor er jeg glad på dine vegne. - Denne gang svigter vi dig ikke.
- Vil du bo hos mig og Carlos? - Gerne, Adelaide.
Tak. Mange tak.
Du var vidunderlig, Tony.
- Vi er stolte af dig. - Tak, Mike.
Kom, Kate.
Tillykke, Tony. Det klarede du godt.
Bliv ved på den måde, så ender du som mere end advokat.
- Tak, Louis. - Vi tales ved.
Der er så meget, jeg vil sige, men jeg kan ikke få det frem.
Du var … Du var fantastisk.
Det var ikke fantastisk. Det var nødvendigt.
Jeg lærte noget om mig selv.
Måske er jeg … ikke så god, som jeg håbede, jeg kunne være.
Men jeg er ikke så slem, som jeg troede.
Sådan kan jeg lide dig.
- Skal vi snuppe en hamburger? - Jeg er mere til chili …
Jeg vil gerne have en hamburger.
Tekstning: SDI Media Group
[DANISH]